Ma...da ne lajem
Besudna zemlja
- Posts : 6790
Join date : 2019-11-04
- Post n°152
Re: Besudna zemlja
Nakon što je kolega @CKokanovic u pritvoru proveo gotovo 3 meseca, po zahtevu zloglasnog inkvizicijskog tužilaštva u Novom Sadu, a tužiteljka Stanislava Kolarski za nagradu za dobro obavljen posao unapređena u Više tužilaštvo, Osnovni sud je posle 4 meseca došao do spoznaje da… pic.twitter.com/gkMPMWrnuw
— Jovan Rajic (@Solly_Attwell) June 23, 2024
- Posts : 93
Join date : 2024-06-24
- Post n°153
Re: Besudna zemlja
https://n1info.rs/vesti/braca-terzic-osudjena-na-uslovne-kazne-zbog-prebijanja-fudbalskog-menadzera/
Braća Terzić, Kostadin i Nikša, inače sinovi generalnog direktora FK Crvena zvezda Zvezdana Terzića, sklopili su sa Drugim osnovnim javnim tužilaštvom u Beogradu sporazume o priznanju krivice za napad na fudbalskog menadžera Uroša Jankovića. Braća Terzić osuđena su na uslovne kazne zatvora.
Sporazum je sklopljen 23. avgusta i danas je prihvaćen od Drugog osnovnog suda u Beogradu. Sem Terzića, sporazum je potpisan i sa Lukom K, vlasnikom kluba „Nana“, koji je učestvovao u prebijanju Uroša Jankovića, piše Nova.rs.
Kako saznaje taj portal, Kostadin Terzić je uslovno osuđen na 10 meseci zatvora sa rokom provere od tri godine i određena mu je mera zabrane prilaska oštećenom. Njegov brat Nikša osuđen je na uslovnu kaznu od godinu dana i tri meseca, sa rokom provere od tri godine i šest meseci. Takođe, određena mu je mera zabrane prilaska oštećenom, kao i novčana kazna od 200.000 dinara.
Sem Terzića osuđen je i vlasnik „Nane“ i to uslovno na 10 meseci zatvora, sa rokom provere od tri godine, a takođe mu je određena i mera zabrane prilaska oštećenom Jankoviću.
Uslovna kazna znači da se zatvorska, koja im je određena, neće izvršiti ukoliko osuđeni u periodu koje je tužilaštvo odredilo ne učine novo krivično delo.
Podsetimo, napad se dogodio 17. oktobra ispred lokala brze hrane na Voždovcu, a braća Terzić su privedeni dva dana kasnije.
Oštećeni Janković je svojevremeno za crnogorski portal Vijesti tačno opisao šta se kobne večeri dogodilo.
„Nakon što su džipom, dolazeći iz suprotnog smera, udarili u automobil u kom je bio moj vozač, napali su mene, Marušića, njegovu suprugu i majku. Mene su udarili pištoljem u slepoočnicu, a sinovi Zvezdana Terzića i vlasnik ‘Nane’ uz pomoć više napadača su me besomučno udarali pištoljima po glavi i vitalnim delovima tela. Prelomljena mi je jagodična kost i leva noga. Prebačen sam u Klinički centar gde sam i operisan“, rekao je Janković za Vijesti.
Braća Terzić, Kostadin i Nikša, inače sinovi generalnog direktora FK Crvena zvezda Zvezdana Terzića, sklopili su sa Drugim osnovnim javnim tužilaštvom u Beogradu sporazume o priznanju krivice za napad na fudbalskog menadžera Uroša Jankovića. Braća Terzić osuđena su na uslovne kazne zatvora.
Sporazum je sklopljen 23. avgusta i danas je prihvaćen od Drugog osnovnog suda u Beogradu. Sem Terzića, sporazum je potpisan i sa Lukom K, vlasnikom kluba „Nana“, koji je učestvovao u prebijanju Uroša Jankovića, piše Nova.rs.
Kako saznaje taj portal, Kostadin Terzić je uslovno osuđen na 10 meseci zatvora sa rokom provere od tri godine i određena mu je mera zabrane prilaska oštećenom. Njegov brat Nikša osuđen je na uslovnu kaznu od godinu dana i tri meseca, sa rokom provere od tri godine i šest meseci. Takođe, određena mu je mera zabrane prilaska oštećenom, kao i novčana kazna od 200.000 dinara.
Sem Terzića osuđen je i vlasnik „Nane“ i to uslovno na 10 meseci zatvora, sa rokom provere od tri godine, a takođe mu je određena i mera zabrane prilaska oštećenom Jankoviću.
Uslovna kazna znači da se zatvorska, koja im je određena, neće izvršiti ukoliko osuđeni u periodu koje je tužilaštvo odredilo ne učine novo krivično delo.
Podsetimo, napad se dogodio 17. oktobra ispred lokala brze hrane na Voždovcu, a braća Terzić su privedeni dva dana kasnije.
Oštećeni Janković je svojevremeno za crnogorski portal Vijesti tačno opisao šta se kobne večeri dogodilo.
„Nakon što su džipom, dolazeći iz suprotnog smera, udarili u automobil u kom je bio moj vozač, napali su mene, Marušića, njegovu suprugu i majku. Mene su udarili pištoljem u slepoočnicu, a sinovi Zvezdana Terzića i vlasnik ‘Nane’ uz pomoć više napadača su me besomučno udarali pištoljima po glavi i vitalnim delovima tela. Prelomljena mi je jagodična kost i leva noga. Prebačen sam u Klinički centar gde sam i operisan“, rekao je Janković za Vijesti.
- Posts : 2004
Join date : 2015-08-13
- Post n°155
Re: Besudna zemlja
Pogrešili momci, tragična igra sudbine...
_____
Gdje punac drži pive?
- Posts : 35203
Join date : 2012-02-10
- Post n°156
Re: Besudna zemlja
Treba ih razumeti, iz problematicne su porodice. Otac im je godinama bio u bekstvu dok ga je vijao Interpol
_____
★
Uprava napolje!
- Posts : 37289
Join date : 2014-10-27
- Post n°157
Re: Besudna zemlja
https://www.aktuelno.me/sport/covicevoj-fabrici-lazi-nema-kraja?fbclid=IwZXh0bgNhZW0CMTEAAR3S2cv0cx04IVPuJyEuE3v52jIXi0k9nXDdYp3BcqzwzBJfxeenlLR72Dg_aem_CGd-cRi0oMugHbh1oOOT3Q
_____
And Will's father stood up, stuffed his pipe with tobacco, rummaged his pockets for matches, brought out a battered harmonica, a penknife, a cigarette lighter that wouldn't work, and a memo pad he had always meant to write some great thoughts down on but never got around to, and lined up these weapons for a pygmy war that could be lost before it even started
- Posts : 6790
Join date : 2019-11-04
- Post n°158
Re: Besudna zemlja
Hapšenja na steroidima
Sofija Mandić
26/08/2024
Ivan Bjelić, Nikola Ristić i Jevđenije Julijan Dimitrijević su uhapšeni pre tačno dve nedelje i osuđeni na kazne zatvora zbog povrede javnog reda. Pušteni su na slobodu nekoliko dana kasnije, to nam je poznato. O uverenju da je režim u avgustovsko rano nedeljno jutro reagovao represivno i politički već smo pisali ovde. Javnost je odahnula zbog sudbine trojice mladića i usredsredila se na odbranu narednih hapšenika: advokata, ekoloških i stranačkih aktivista kojima su stanovi pretresani bez stvarnog osnova, a životi okrenuti naglavačke. Poruka je poslata – što se tiče ove vlasti, praktično uživanje slobode okupljanja i slobode mišljenja i izražavanja sadrži elemente pozivanja na nasilnu promenu ustavnog uređenja.
Zbog takvog intenzivnog razvoja događaja, razlozi za ukidanje preke odluke trojici aktivista ostali su u neopravdanoj senci. Odluku o ukidanju doneo je Prekršajni apelacioni sud u Beogradu. On je siže odluke u formi saopštenja za javnost objavio na sajtu suda. (Nota bene, uvidom u sajt suda primećujemo da se saopštenjem javnosti poslednji put obratio pre osam godina – u februaru 2016. godine.)
Sud kaže „odluka je ukinuta, a predmet vraćen prvostepenom sudu na ponovni postupak, zbog učinjenih povreda odredaba prekršajnog postupka“. Sud takođe saopštava da će okrivljeni biti pušteni sa izdržavanja kazne zatvora do pravnosnažnog okončanja prekršajnog postupka. Bravo za Prekršajni apelacioni sud, čestitke na čestitosti. Odluci je sigurno pomogao i ulični ultimatum – da se aktivisti hitno puste na slobodu.
U saopštenju se – slučajno ili ne – propušta da se izričito podvuče da su sve procesne greške učinjene prema trojici mladića bitne povrede prekršajnog postupka.1 Sada i zvanično znamo, tako kaže sud, da je vođen nepravičan, bitno manjkav postupak.
U čemu se konkretno sastoje povrede, prevedeno na jezik razumljiv svakome? Pre svega, sudija Goran Milutinović je odlučio mimo zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. To znači da je prekršio pravilo prema kome se odluka može odnositi samo na lice koje se zahtevom za pokretanje prekršajnog postupka tereti i samo na prekršaj koji je predmet podnetog zahteva. Drugim rečima, prvostepeni sud je policijskom zahtevu „dodavao“ neke elemente (pretpostavljamo činjenične) mimo njegovog originalnog sadržaja. Kako taj policijski zahtev za pokretanje prekršajnog postupka nije javan (a trebalo bi da bude) domete sudske mašte možemo samo da naslućujemo. Ovo kreativno pomaganje suda policiji – pored toga što je nedozvoljeno – savršena je slika srpskog pravosuđa na testu politički osetljivog predmeta.
Dalje, Prekršajni apelacioni sud tvrdi i da je izreka presude nerazumljiva. Ovome se zaista nema šta dodati – jedino što i to treba dodati gorepomenutoj tužnoj slici srpskog pravosuđa.
Sud navodi i da postoji i treći osnov za ukidanje. Presuda uopšte nema razloga ili nisu navedeni razlozi o odlučnim činjenicama, ili su ti razlozi potpuno nejasni, ili u znatnoj meri protivrečni, ili postoji znatna protivrečnost između razloga odluke koji se tiču isprava u postupku i samih tih isprava.
Dakle, prekršajni sud je vodio očigledno nepravičan postupak, ali ne trepnuvši je trojicu građana Srbije poslao na izdržavanje zatvorske kazne. Šta je zaista bilo – sud nije zanimalo, jer on je imao drugi zadatak. Istina je zanimala samo javnost koja već hronično, umesto sudova, utvrđuje šta se zaista dogodilo. Žalbeni sud je za sada „pretekao“, ali sva je prilika da su se pritvorenici spasili jer je njima, ili izvršnoj vlasti, ili i jednima i drugima, dovoljno glasno odzvanjalo ono što su morali napisati u uvertiri žalbene presude („u ime naroda“).
Režim bi verovatno želeo da zaboravimo da su se hapšenja Bjelića, Ristića i Dimitrijevića ikada dogodila. Međutim, nećemo zaboraviti. Ni zbog toga što je postupak prema njima i dalje u toku, a ni zbog toga što je postupak prema desetinama sličnih njima u toku ili je u podmukloj pripremi.
Ali vratimo se na početak. Ako je pozivanje na nasilnu promenu ustavnog uređenja isto što i konzumacija ustavne slobode mišljenja, izražavanja i okupljanja – kako bi se onda zvalo ovde predstavljeno odlučivanje suda? Suda koji bez pardona, sa papučicom na režimskom gasu, zatvara ljude. Otimajući ne samo ustavnu slobodu, nego jednostavno – slobodu.
Takvom sistemu sami dajte ime. Ali kako god da ga nazovemo, svi znamo kakvi režimi sprovode takva hapšenja i sprovode takve „postupke“. Zato i sada i ubuduće, svaka pravosudna žrtva ovog režima mora imati pravnu i moralnu podršku. A sudovi moraju znati – da ih pažljivo gledamo.
|
|