Kondo wrote:haha dusan masic. jos 1990. je kukao sto se ne pusta paul anka na b92.
![radio studio b - Page 2 1090578128](/users/2716/24/80/24/smiles/1090578128.png)
![radio studio b - Page 2 2952840586](/users/2716/24/80/24/smiles/2952840586.png)
![radio studio b - Page 2 3579118792](/users/2716/24/80/24/smiles/3579118792.gif)
Kondo wrote:haha dusan masic. jos 1990. je kukao sto se ne pusta paul anka na b92.
Žarko Paspalj, spasilac 1,500 ploča Studija B sa deponije
Privatizacija medija koji su bili u vlasništvu države je završena u 2015. godini i to je dobra stvar. Jedna recka na putu ka Evropskoj uniji i njenim standardima je udarena. Zapravo, to je verovatno jedina dobra stvar u procesu privatizacije, to što je urađena, pošto je veliki broj radio i TV stanica već nestao ili se pretvorio u neki komercijalni treš. Puno je ljudi ostalo bez posla, a još više njih je ostalo bez nekih omiljenih emisija i autora. Beograđane je najviše zabolela sudbina nekada kultne radio stanice Studio B, sa čijeg programa su nestale neke legendarne emisije i ljudi koji su oblikovali muzički ukus mnogih generacija.
Pa dobro, pomisliće neko, ostala je arhiva i drugi dokazi da su u nekim radio i TV stanicama neki ljudi, često entuzijasti, decenijama stvarali programe i puštali muziku. Ali Srbija je zemlja u kojoj je sve moguće, pa i to da se ploče nekada najpopularnije radio stanice u prestonici nađu u kontejneru, na đubrištu.
Srećom, ima Beograđana, koji su deo tih ploča spasili. Jedan se zove Žarko Paspalj. Zvuči poznato?
Pa jeste poznato. Nekada jedan od najboljih košarkaša Evrope, danas potpredsednik Olimpijskog komiteta Srbije, legendarni "Palja" danas je ponosni vlasnik preko 1,500 ploča koje je odbacio novi Studio B.
Paspalj mi priča da se sve desilo pre oko mesec dana. Njegov dobar drug, radio amater, koji inače živi na Novom Zelandu došao je u Beograd. Radio amateri imaju neki prostor pored magacina koji već godinama koristi Studio B.
- Pozvao me i rekao: „Ej Paljo, ovde u Vinči se nešto dešava sa arhivom Studija B. Oni su nešto privatizovani, i svuda su njihove ploče, beta kasete, svašta je izbačeno iz jednog njihovog magacina. Došli neki ljudi, krenuli da tovare, kažu nose na đubrište, ja uzeo na brzinu jedan paket sa možda 200 ploča..." - priča Paspalj.
- Ja ga pitam, čekaj bre koliko je tu ploča, a on kaže – sigurno nekoliko hiljada. I gde su sad te ploče što su izbacivali iz magacina? On kaže – ne znam, neki ljudi su tu došli, bacili sve na gomilu, ja sam uzeo tu jednu kutiju, i odoše. Mislim da su iz Gradske čistoće bili momci.
VICE: I šta si onda uradio, kako si ih pronašao?
Žarko Paspalj: Ja ukapiram da prošlo već tri dana, ali reših da se zainteresujem, jer mi je smetalo to bacanje ploča, bilo mi je potpuno šizofreno da neko takve stvari baca, iako je došlo drugo vreme i drugi nosači zvuka. Smatram da ploče i kasete moraju da se čuvaju. Krenem da okrećem prijatelje i raspitujem se kod dosta ljudi, da vidim da li to još postoji. I dobijem informaciju da su svi ti paketi bačeni u reciklažni centar u Višnjici. Pozovem tamo, oni mi kažu dodjite slobodno.
A tamo...
Sve je stajalo u dva velika kontejnera. Ogromna količina paketa sa jako puno materijala, najviše tih beta kaseta na kojima se verovatno nalazi video materijal, ali mi smo uglavnom došli po ploča i zajedno smo sa dva radnika to kopali i tražili. Odmah sam video da su ploče u fenomenalnom stanju, dok su omoti bili oštećeni. U stvari je bila neviđena sreća da ta četiri dana koliko je sve to ležalo na đubrištu nije padala kiša, inače bi sve propalo.
I šta si spasio?
Uspeo sam da ubacim oko 1,500 ploča u auto i prebacim kod sebe u garažu. Pravo da ti kažem, nisam stigao još ni da pregledam čega sve ima, ali vidim da ima puno klasične muzike koja je odlično očuvana. Naravno, ima puno i domaće i strane pop i rok muzike i to je odlično.
[...]
Sada kad si udomio ovih 1500 vinila, šta bi pitao nove vlasnike Studija B?
Pitao bi ih samo kako je moguće da se nije našao neki prostor gde bi se ovo sačuvalo? Okej, ja sam siguran da je najbolji deo muzike Studija B sačuvan kod nekog. Meni je ovo neshvatljivo, jer ja ne bacam stvari, posebno ne stvari koje su zapravo arhivska građa. Meni je milo što su bar ove ploče završile kod mene, jer će ovde nastaviti neki život.
Kada prođu praznici, VICE će pitati novi Studio B zašto se odrekao dela svoje i istorije Beograda.
ficfiric wrote:Žarko Paspalj, spasilac 1,500 ploča Studija B sa deponije
Privatizacija medija koji su bili u vlasništvu države je završena u 2015. godini i to je dobra stvar. Jedna recka na putu ka Evropskoj uniji i njenim standardima je udarena. Zapravo, to je verovatno jedina dobra stvar u procesu privatizacije, to što je urađena, pošto je veliki broj radio i TV stanica već nestao ili se pretvorio u neki komercijalni treš. Puno je ljudi ostalo bez posla, a još više njih je ostalo bez nekih omiljenih emisija i autora. Beograđane je najviše zabolela sudbina nekada kultne radio stanice Studio B, sa čijeg programa su nestale neke legendarne emisije i ljudi koji su oblikovali muzički ukus mnogih generacija.
Pa dobro, pomisliće neko, ostala je arhiva i drugi dokazi da su u nekim radio i TV stanicama neki ljudi, često entuzijasti, decenijama stvarali programe i puštali muziku. Ali Srbija je zemlja u kojoj je sve moguće, pa i to da se ploče nekada najpopularnije radio stanice u prestonici nađu u kontejneru, na đubrištu.
Srećom, ima Beograđana, koji su deo tih ploča spasili. Jedan se zove Žarko Paspalj. Zvuči poznato?
Pa jeste poznato. Nekada jedan od najboljih košarkaša Evrope, danas potpredsednik Olimpijskog komiteta Srbije, legendarni "Palja" danas je ponosni vlasnik preko 1,500 ploča koje je odbacio novi Studio B.
Paspalj mi priča da se sve desilo pre oko mesec dana. Njegov dobar drug, radio amater, koji inače živi na Novom Zelandu došao je u Beograd. Radio amateri imaju neki prostor pored magacina koji već godinama koristi Studio B.
- Pozvao me i rekao: „Ej Paljo, ovde u Vinči se nešto dešava sa arhivom Studija B. Oni su nešto privatizovani, i svuda su njihove ploče, beta kasete, svašta je izbačeno iz jednog njihovog magacina. Došli neki ljudi, krenuli da tovare, kažu nose na đubrište, ja uzeo na brzinu jedan paket sa možda 200 ploča..." - priča Paspalj.
- Ja ga pitam, čekaj bre koliko je tu ploča, a on kaže – sigurno nekoliko hiljada. I gde su sad te ploče što su izbacivali iz magacina? On kaže – ne znam, neki ljudi su tu došli, bacili sve na gomilu, ja sam uzeo tu jednu kutiju, i odoše. Mislim da su iz Gradske čistoće bili momci.
VICE: I šta si onda uradio, kako si ih pronašao?
Žarko Paspalj: Ja ukapiram da prošlo već tri dana, ali reših da se zainteresujem, jer mi je smetalo to bacanje ploča, bilo mi je potpuno šizofreno da neko takve stvari baca, iako je došlo drugo vreme i drugi nosači zvuka. Smatram da ploče i kasete moraju da se čuvaju. Krenem da okrećem prijatelje i raspitujem se kod dosta ljudi, da vidim da li to još postoji. I dobijem informaciju da su svi ti paketi bačeni u reciklažni centar u Višnjici. Pozovem tamo, oni mi kažu dodjite slobodno.
A tamo...
Sve je stajalo u dva velika kontejnera. Ogromna količina paketa sa jako puno materijala, najviše tih beta kaseta na kojima se verovatno nalazi video materijal, ali mi smo uglavnom došli po ploča i zajedno smo sa dva radnika to kopali i tražili. Odmah sam video da su ploče u fenomenalnom stanju, dok su omoti bili oštećeni. U stvari je bila neviđena sreća da ta četiri dana koliko je sve to ležalo na đubrištu nije padala kiša, inače bi sve propalo.
I šta si spasio?
Uspeo sam da ubacim oko 1,500 ploča u auto i prebacim kod sebe u garažu. Pravo da ti kažem, nisam stigao još ni da pregledam čega sve ima, ali vidim da ima puno klasične muzike koja je odlično očuvana. Naravno, ima puno i domaće i strane pop i rok muzike i to je odlično.
[...]
Sada kad si udomio ovih 1500 vinila, šta bi pitao nove vlasnike Studija B?
Pitao bi ih samo kako je moguće da se nije našao neki prostor gde bi se ovo sačuvalo? Okej, ja sam siguran da je najbolji deo muzike Studija B sačuvan kod nekog. Meni je ovo neshvatljivo, jer ja ne bacam stvari, posebno ne stvari koje su zapravo arhivska građa. Meni je milo što su bar ove ploče završile kod mene, jer će ovde nastaviti neki život.
Kada prođu praznici, VICE će pitati novi Studio B zašto se odrekao dela svoje i istorije Beograda.
http://www.vice.com/rs/read/zarko-paspalj-spasilac-1500-ploca-studija-b-sa-deponije
Nebojša Krstić
@Krle22
Kolika galama oko ukidanja programa radio b92, pa i Žikice Simića...a sad kad Žikica prelaci na Radio Beograd - tajac. Nema pohvala. Tipično
паће wrote:Вест из несвести: непознати сакупљач је дотурио лудаку који држи блог "Звуци Југославије" касету са "Од доручка до ручка" за 31-XII-1983. Качим линак на невиђено, још ми се скида. Колико да се упореди са садашњим.
1088 wrote:paće, bojim se da je i radovan brankov devedesetih imao epizoda koje nisu za pohvalu. blago rečeno.
ostap bender wrote:s kojim forumom pppolemise 1088?
stvarno mi, uz sav trud, nisu jasna ovakva gledišta. no dobro, ne mora ni meni sve da bude jasno.Dr. Arslanagić wrote:Za radio ne znam, ne slušam i ne znam zašto bi danas neko želeo da mu neko drugi pušta muziku.
ma to je sve ok, nego sam reagovao na to što si se u prethodnom postu za jankovića ogradio da je u nekom trenutku prolupao, a za ovog si ostavio neki 'simpatični čika' dojam.паће wrote:1088 wrote:paće, bojim se da je i radovan brankov devedesetih imao epizoda koje nisu za pohvalu. blago rečeno.
Па бој се. Ако је био сталан лик у тадашњој редакцији, а био је, не видим како је могао да о(п)стане а да се не умаже. А он је и иначе увек био мајстор за споредне улоге - док је глумио у овдашњем позоришту, играо је у најбољем случају собара.
То не поништава оно што је дотле урадио. само да, отприлике, остатак његове каријере ваља игнорисати. Онај директан пренос почетка буне против Чаушескуа не може ништа да му одузме.
|
|